Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Amerika.
Du, fyrtårn af selvbeherskelse og afpasset reaktion.
Du, forkynder af ro og godhed til verden.
Hvad gør du, når krigen bare ikke kan vindes på nogen meningsfuld måde?
Du fyrer manden, der ikke er i gang med at vinde den, og ansætter en ny.
I 2009 var det krigen i Afghanistan.
Og den nye mand på posten -
- var Glen.
Drenge, er I klar?
Lad os vinde den krig.
Okay.
Her er, hvad jeg fandt ud af om den firestjernede general Glen McMahon.
Han blev født i en militær familie på Fort Leavenworth.
Uddannet på West Point i 1976. Ranger School i 1979.
Kandidatgrad fra Yale i politiske anliggender og militærhistorie.
Han fik topkarakterer, men var samtidig en ballademager.
Han forsøgte at stikke et tændt kanonslag op i røven på sin sovende instruktør.
Han var vellidt af sine underordnede.
Nu.
- Han gik på med krum hals. - Ja, sådan!
Han sendte aldrig sine folk ud, hvor han ikke selv ville tage hen.
Han var kendt som Lion King, G-Man, Big Glen, -
- men for det meste som Glenimal.
Han tilhørte en fordums tid.
Han holdt hånden bøjet i en permanent klo, som holdt han en cigar fra 2. Verdenskrig, -
- som hans fitness-fanatiske jeg ikke tillod ham at ryge.
Efter en succesrig tørn som leder af de hemmelige specialoperationer i Irak -
- blev Glen udnævnt til leder af koalitionsstyrkerne i Afghanistan.
En krig, der efter hans mening -
- ikke blev vundet, fordi den manglede en ledelse.
Hr. General.
Det glæder os at have Dem om bord. Det er en ære.
- Jeg er glad for at være her. Ikke sandt? - Jo. De er meget glad.
Mens han var i Irak, præsterede Glen at skrive en bog om lederskab -
- med titlen Et skridt ad gangen som alle andre.
I den skrev han: "Mænd er ufuldkomne skabninger."
Overladt til sig selv -
"- er deres yndlingsbeskæftigelser at lege med deres lem og æde kylling."
Af alle hans bedrifter som leder af specialoperationerne i Irak -
- tror jeg, de fleste af os kender general McMahon som manden, -
- der dræbte al-Zarwaqi og tæskede al-Qaeda.
Det var så lidt.
Vi har en kriger i spidsen, og det er vi meget glade for.
Glen var kendt som en ydmyg mand.
Men ydmyg på en måde, der betyder: "Min ydmyghed gør mig bedre end jer."
Han var berømt for sit spartanske regime, hvad angår rutine og disciplin.
Han spiste ét måltid per dag. Sov fire timer per nat.
Og han løb 11 km hver morgen.
Han forvandlede Iraks specialoperationer til det, han kaldte -
- systemisk negation af repetitive proceduremæssige praksisser.
Eller, for det akronym-besatte militær, SNORPP.
Vi har Italien der, hollænderne.
Vi har Polen, Makedonien, Ukraine.
Vi har Australien derovre, Kroatien, Belgien...
Tak. Små slag. Det skipper vi.
Okay.
Han var dybest set ekspert i ledelsessystemer.
Og det var nødvendigt, -
- hvis han skulle styre denne koalition af 43 villige lande.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Fortsæt endelig. Krigen kan vente.
Hvad kan jeg gøre for Dem, hr. General?
Jeg vil hive alle ud af deres kontorer.
Det her sted skal åbnes op. Og derfor ville jeg tale med Dem.
Jeg skal kun styre ti mand her i Afghanistan.
Det ville ikke give mening at være derude med alle andre.
Jeg forstår det godt.
Men alle har en grund til ikke at være derude.
Østrig har kun to mænd her. Island har syv.
Nogen vil ikke kæmpe om natten. Andre vil ikke kæmpe i snevejr.
Et land vil bekæmpe narkotika. Et andet vil ikke.
Hvis vi er i samme rum...
Cory Staggart var Glens næstkommanderende. Han tog sig af generalens sager.
Han var jægersoldat.
Selvom jeg ikke aner, hvordan han bestod prøven.
Godt. Tak. Så har vi ikke mere tid.
Greg Pulver.
General Greg Pulver gik i klasse med Glen på West Point.
Interessant... Er han sikkerhedsgodkendt?
Han havde fulgt ham lige siden.
Så luk ham for helvede da ind som alle andre med sikkerhedsgodkendelse!
Hans officielle titel var efterretningschef, -
- men jeg så en fyr, der havde problemer med at håndtere sin vrede, -
- og hvis liv ikke gav nogen mening uden Glen.
Andy Moon var Glens computergeni.
Han gav generalen alle former for it-support.
- Andy. - Hvilket Glen tit behøvede.
- Hvordan går det? - Godt. Og Dem?
Super. Gider du komme med?
- Min barbermaskine er... - Javel.
...gået i stykker.
Pete Duckman var SEAL-soldat.
Som Pulver var han en del af "specialstyrkerne".
- Hvad foregår der? - Generalen skal besøge præsident Karzai.
Fedt. Hvorfor så fin i tøjet?
- Han er en verdensleder. - Fedt. Skal jeg med?
Ja, du skal. Det er dit job.
- For pokker, Pete. Hvorfor er du tyk? - Jeg er da ikke tyk.
Jeg har endnu ikke forstået, hvad Duckman faktisk gjorde for generalen.
Det er en blanding af krydsbestøvningssortering...
Admiral Simon Ball var Glens public affairs officer.
Samarbejdsvillig, kooperativ...
I tre år havde han prøvet at forklare SNORPP for Washingtons presse.
...med en en centraliseret kommando, en centraliseret struktur og sådan noget.
FORSVARSMINISTERIET
Matt Little var Glens civile PR-konsulent.
Jeg ved det ikke. Er det en god hånd?
- Han var en marketing-kanon... - Straight flush. Hallo?
...og indimellem lobbyist, som mente, -
- at krigen i Afghanistan var fuldstændig meningsløs.
Tager du pis på mig? Der skal jeg da ikke hen.
Indtil han blev tilbudt en masse penge for at sælge den.
Hvor meget?
Og Willy Dunne.
- Denne vej, chef. - Willy var Glens personlige assistent.
Læg Deres ting her. Jeg lader Dem selv sprede dem ud.
Hvorfor er det her mit værelse?
Det var general Whelans værelse. Det har et fedt badeværelse her.
Willy vaskede Glens tøj. Han strøg det for ham.
Ja. Chef?
Han polerede Glens sko. Han så altid ud, som om han var ved at kollapse -
- under vægten af Glens mange tasker.
- Willy! - Ja, chef?
- Anbring mine ting herinde. - Okay.
Jeg er her for at kæmpe en krig, ikke for at se tv.
Willy var den første, Glen så hver morgen, og den sidste, han så hver aften.
Glen elskede disse mænd -
- og det var gengældt.
Jeg ved ikke, hvad du synes, men for mig ser det ud, -
- som om alle har glemt, vi er i krig.
Vi har kraftedeme Pizza Kings og Burger Huts.
Basen er fuld af euroseksuelle, der er for fulde til at stå op.
General McMahon er her for at se ambassadør MacKinnon.
- Glen. - Pat.
Godt at se dig. Du kender selvfølgelig Dick Waddle.
- Dick. - Glen.
Ray Canucci.
- Ray. - Glen.
Sid ned, drenge.
Jeg bliver kaldt Richard nu, hvis du vil være så venlig.
Okay, fint.
Fair nok. Jeg beklager.
- Er du faldet til, Glen? - Nej, det er jeg ikke.
Jeg tror, at hovedproblemet her er, at alle er faldet for godt til.
Smalltalk. Jeg skulle have valgt vejret.
Glen, præsidenten ønsker, at du skal få overblik over situationen.
Denne krig har nu varet i otte år.
Præsident Obama er ved at trække tropper tilbage fra Irak -
- for at kunne øge opmærksomheden om Afghanistan.
Henry Whelan havde gode intentioner, -
- men han fik ikke arbejdet gjort.
Men med dit ry og din formidable drivkraft -
- håber vi, at du er manden, der kan få tingene gjort.
For det første skal du evaluere situationen.
Rejs rundt i landet og tal med folk.
Når din vurdering er færdig, fortæller du os, hvad der skal gøres, -
- hvordan du vil få det gjort, og hvad du skal bruge for at få det gjort.
- Så nu... - Derfor...
- Undskyld. - Værsgo.
- Jeg troede, du var færdig. - Værsgo.
- Sikker? - Ja.
- Var du ikke færdig? - Nej.
Derfor -
- er det her nok et godt tidspunkt at orientere dig om, -
- hvad præsidenten håber, den evaluering vil føre til.
Endemålet er selvfølgelig at få det her afsluttet.
Så hvordan gør vi det?
- Ved at reducere tilstedeværelsen? - Den administrerende direktør.
I Glens øjne havde de mænd ikke gjort sig fortjent til deres magt, som han havde, -
- gennem hårdt arbejde og disciplin.
Jeg ved det ikke. Men uanset hvad, ønsker vi, at det skal lykkes for dig.
Men ligegyldigt hvad du gør, -
- så vær sød ikke at bede præsidenten om flere tropper.
Ikke flere tropper, Glen.
Det var mænd, der havde opnået deres magt gennem charme og forførelse, -
- og som ikke tjente noget andet formål end at stå i vejen for hans storhed.
Hvor er det forbandet varmt!
Pis!
Endnu en skide evaluering. Hvor mange evalueringer har de brug for?
Den ene forpulede evaluering efter den anden. De peger alle i samme retning.
Få fat i general McMahon og gør, hvad fanden han siger!
Rolig, Greg. De vil bare føle, at de er involverede.
Krige kæmpes ikke af nationer eller hære. De kæmpes af mænd.
Der findes to slags generaler i den amerikanske hær.
Dem, der tror, de kan vinde på trods af alt.
Og dem, der ved, de ikke kan.
Desværre for verden er det de troende, der når til toppen.
Det er mænd som Glen, der får lov at bestemme.
Præsident Karzai glæder sig til at møde Dem.
Jeg tror, I kommer godt ud af det sammen. Der er ingen grund til at være nervøs.
Jeg er ikke nervøs.
Pis!
Undskyld mig, hr. General.
Vi forsøger at få denne Blu-Ray afspiller til at virke.
Kan De sådan noget?
Normalt har man de ledninger med det røde, det gule og det hvide stik.
Men denne maskine har kun den ene ledning.
Jeg kan ikke finde ud af, hvor den skal stikkes i fjernsynet.
Jeg beklager, hr. Præsident.
Jeg forstår mig desværre ikke på teknologi.
Jeg kunne få nogen til at komme og se på det for Dem.
Skidt med det.
Jeg har vist brug for et nyt fjernsyn. Undskyld, hr. General.
Lad os sætte os.
Velkommen til.
- Tak, hr. Præsident. - Kald mig endelig Hamid.
- Undskyld mig. - Helt i orden.
Deres forgænger, general Whelan. Ham kunne jeg godt lide.
Jeg er ikke sikker på, om han kunne lide mig.
Han kiggede ikke forbi så tit.
Hvorfor blev han afskediget?
Et øjeblik var han her -
- og det næste var han her ikke.
Ser De, hr. Præsident, jeg tror, vores regering følte, det var -
- tid til, at vores indsats tog en ny drejning.
Og hvad går denne nye drejning ud på?
Det vigtigste for mig er, at vi opbygger Afghanistan.
Sammen opbygger vi Afghanistan til at være en fri og blomstrende nation.
Fri for frygt og konflikt.
- Jeg forstår. - Ja.
Det lyder meget som den gamle drejning.
Nej.
Men måske er De den nye drejning.
Ny stærk personlighed.
Ny energi. Nyt engagement.
Hr. General, jeg ønsker Dem held og lykke.
Mit hold og jeg påbegynder snart en rejse rundt i landet -
- for at foretage en evaluering, -
- så vi kan forstå præcis, hvad der kræves af os her.
Det ville være en ære, hvis De ville overveje at komme med mig, -
- så vores projekt kan blive en fælles bestræbelse...
Og et fælles formål...
Vores fælles formål.
Tak for indbydelsen. Det er gavmildt af Dem.
Men -
- jeg har set landet.
For at forstå Glen McMahon -
- er man nødt til først at begribe vanviddet i moderne amerikanske krigsførelse.
Oberstløjtnant Frank Groom. Velkommen til Kandahār.
Godt at møde Dem. Jeg er her for at få et indblik i situationen.
Oprørsbekæmpelse.
I gamle dage kæmpede man krige mod nationalstaters traditionelle hære.
Mænd i uniformer, som nazisterne og sådan noget.
Men når man har invaderet et sted, man nok ikke skulle have invaderet, -
- ender man med at kæmpe mod almindelige mennesker i almindeligt tøj.
Det er dem, man så kalder oprørere.
I bund og grund griber de kun til våben, -
- fordi det ville vi selv gøre, hvis nogen invaderede os.
Sjovt nok er oprør næsten umulige at overvinde.
Så hvis man vil fortsætte med at lade, som om man kan vinde, -
- er der ikke andet for end at overbevise det land, man har invaderet, om, -
- at man faktisk er der for at hjælpe.
Han siger, amerikanerne tisser i gaderne -
- og kalder os motherfuckere dagen lang.
Man hører ordet "motherfucker" konstant.
I vores kultur er det betragtet som en meget slem ting at kneppe sin mor.
Også i vores.
Dette er oprørsbekæmpelse. Det er en popularitetskonkurrence.
Man prøver at overbevise folk om, at man er at foretrække frem for oprørerne.
Praktisk talt fungerer det sådan her: Man etablerer en lokal regering.
Man sørger for befolkningens sikkerhed, så demokratiet kan rodfæste sig.
Vi oplærer dem, tager dem med ud.
Man oplærer lokale styrker, så de kan sørge for deres egen sikkerhed.
De er nogle gode drenge. Flinke. De ønsker integrering.
Generelt ønsker folket integrering.
Jeg mener, de er engagerede...
- Men... - Man forsøger i det mindste.
Men de er også nogle dovne hunde. Det er, som om de ikke vil være her.
De stjæler, og de er på stoffer hele tiden.
De er fandeme høje hele tiden.
Undskyld sproget.
Man gør, hvad man kan, for at fremme den lokale økonomi.
Heroin er det eneste, der giver penge. Jeg bryder mig ikke om, hvor de ender, -
- men de gør folk glade, så vi holder os til det.
Kan de ikke dyrke noget andet?
De kunne dyrke bomuld. Det ville vokse her.
- Hvorfor dyrker de så ikke det? - Det skyldes USA's Kongres.
Den tillader ikke, at amerikanske fonde støtter dyrkning af en afgrøde, -
- der på verdensmarkedet kan konkurrere med de amerikanske landmænds.
- Og det udelukker stort set bomuld. - Klart.
- Derfor dyrker vi heroin i stedet. - Jaså.
Vi klarer os temmelig godt.
Man bygger infrastrukturer. Veje, skoler og den slags.
Er der mange talebanere her?
- Hvem? - Talebanere.
Kort sagt tager man ud og bliver gode venner med befolkningen.
Alt imens man selvfølgelig dræber oprørere.
Nationsopbygning... Med hjerte og forstand.
Goddag, alle sammen!
Lad mig sige det sådan.
Vi har nu været i Helmandprovinsen i fem år, -
- og i al den tid er denne base det eneste, vi har kunnet sikre.
Hvis I tager ud til Marjah og Lashkar Gah, så er folk pashtunere, som I ved.
De er talebanere. Og deres hjerte og forstand overvinder vi altså ikke.
Jeg tvivler på, det nogensinde vil ske. Det samme gælder i Kandahār.
Må jeg være helt ærlig?
Hvis jeg var Dem, ville jeg slippe grebet om Helmand.
Jeg ville koncentrere mig om de dele af landet, -
- der har en smule sympati for missionen og slippe grebet om Helmand.
Det er håbløst.
Hele provinsen udgør kun fire procent af landets befolkning.
Den har ingen strategisk betydning. Jeg ville slippe grebet om Helmand.
Problemet med oprørsbekæmpelse er, at det ikke rigtig virker.
Vi prøvede det i Vietnam. Det gik rigtig godt.
Englænderne og franskmændene gjorde et forsøg i deres smuldrende imperier.
Det har aldrig virket.
Grunden er den, at man ikke vinder et lands tillid ved at invadere det.
Man kan ikke opbygge en nation med våben.
Men for mænd som Glen -
- har oprørsbekæmpelsen ikke virket af en simpel grund.
Er du klar, chef?
Ingen har endnu gjort det rigtigt.
Ja, Pete. Det kan du bande på, jeg er.
- Andy? - Ja.
- Godt gået. - Tak.
Drop Fox News.
Det hjælper ikke at lytte til en bunke fjolser, der råber.
- Javel. - Så...
Vi må hellere komme i gang med en evaluering.
- Jeg har allerede skrevet den. - Hvornår?
Jeg skrev den i aftes.
Den har brug for lidt sul på kroppen, men den er stort set skrevet.
Okay, hvad står der?
Greg...
Jeg vil tage Helmand-provinsen.
Jeg vil tage Helmand-provinsen, -
- netop fordi alle andre tror, vi ikke kan.
Hvis vi skal vinde landets tillid, kan vi ikke ignorere en stor del af det.
Vi skal levere sikkerhed.
Vi starter med at sikre den del af landet, som alle tror, vi ikke kan kontrollere.
Okay.
Jeg er hverken kommet for at holde styr på krigen eller for at afvikle den.
Jeg er her for at vinde.
Jeg tager Helmand... og så tager jeg Kandahār.
Hvad siger I så?
Og en ting til.
Eftersom det her er en øvelse i nationsopbygning, -
- synes jeg, vi burde have nogen her, -
- der kommer fra den nation, vi prøver at bygge. Synes I ikke?
Hørt.
Vi er her for at bygge og beskytte.
Vi er her ikke for at chikanere og skræmme.
Vi er her ikke for først at skyde og så stille spørgsmål.
Vi må ikke lade os styre af frygt og mistro.
Vi er her frem for alt -
- for at støtte civilbefolkningen.
Derfor må vi for enhver pris undgå at slå den ihjel.
Civile tab kan ikke betragtes som et biprodukt af krigen.
De må behandles som fejl med største konsekvens.
Sådan er den krig, vi kæmper.
Det er en indviklet krig, men det er stadig en krig.
Lad mig gentage det.
Dette er en krig.
Men det er ikke en krig, der kan vindes -
- alene med vores uangribelige militære magt og styrke.
Denne krig skal først og fremmest vindes -
- med vores idealers uangribelige magt og styrke.
Ja.
Fyrre tusinde?
- Det er jeg bange for. - Hvad sagde vi? Ikke flere tropper.
Og hvad gør du så? Du beder om yderligere 40.000 tropper.
Dick, Helmandprovinsen sikrer ikke sig selv.
Jeg burde nok have bedt om flere. Jeg tænkte bare, at 40.000 lød rimeligt.
Der er intet rimeligt nummer, bortset fra nul.
Det er et rimeligt nummer. Nul. Det troede jeg, du forstod.
Kommer det her med "ikke flere tropper" fra præsidenten eller fra dig?
Det kommer selvfølgelig fra præsidenten. Hvorfor skulle det komme fra mig?
Jeg er da ligeglad med, om vi sender flere tropper eller ej.
Jeg prøver bare at forstå det her, Dick. Præsidenten har givet mig en opgave.
- Og det er det, jeg skal bruge. - For satan...
Jeg kommer snart på besøg med udenrigsministeren, og så løser vi det.
- Modtaget. - For satan la også.
For satan!
- Jeg tænkte det nok. - Hvad sagde jeg? Han er pensioneret.
Mentalt sidder manden i en golfvogn ude på fairway.
Han kan ikke klare de svære sager. Han har tydeligvis fået det forkerte job!
Er den tingest slukket?
Jeg beklager meget, -
- men vi må tilbageholde Deres rapport indtil efter det afghanske valg.
Med al respekt, minister, så er der en måned til valget.
Det ved jeg godt, men et valg her er en skrøbelig ting. Balancen er hårfin, -
- og ingen ønsker at forplumre den med en ny amerikansk offensiv.
Jeg sagde ikke flere tropper. Nu må vi genoverveje slagplanen.
Med al respekt, Dick, -
- så sagde du, at du var ligeglad med, om jeg fik flere tropper eller ej.
- Jeg skal bare løse opgaven. - Jeg sagde ikke, jeg var ligeglad.
- Det sagde du. - Nej.
- Det gjorde du, Dick. - Skidt nu med, hvem der sagde hvad.
En forøgelse af antallet af tropper duer ikke op til et valg.
- Så sådan bliver det. Jeg beklager. - Hvad skal jeg gøre i mellemtiden?
Jeg har en strategi. Jeg er klar til at udføre den.
Det virker, som om I foreslår, at jeg triller tommelfingre.
Med al respekt...
Drop nu bare al den respekt. Den giver mig kraftedeme myrekryb.
Vi forstår vist alle din frustration, Glen, -
- men dette valg skal helst gennemføres problemfrit.
Vi har brug for en legitim samarbejdspartner ved magten her.
Du har brug for en legitim samarbejdspartner her.
Så... vi er bare nødt til at vente.
Lav dog den der SNORPP-ting, du lavede i Irak.
Få systemerne på plads og få alle til at snakke sammen.
Tiden vil flyve af sted. Gør folk begejstrede.
Det er du den bedste i branchen til.
Vi har opereret i et højt optempo.
I sidste uge gennemførte vi seks luftangreb -
- i tidligere utilgængelige territorier.
Vi har indledt den endelige koordinering med RC South -
- for at lægge en slagplan, vi kan anvende langs provinsgrænsen.
AFGHANISTAN PÅ OTTENDE ÅR HVAD ER MCMAHONS PLAN?
Købte du den Lexus?
Nej, nu har vi en Prius. Hun købte den nye Prius.
Lækkert.
Ja, også min kone. Vi har én hver. Vi elsker dem.
Min første bil var en Taurus. Min far købte den.
Hvad har du?
General!
Hvor er I drenge på vej hen?
- Tilbage til vores base. Sasquatch. - Hvor kommer I fra?
- Mener De, hvor har vi lige har været? - Hvor har I lige været?
I Italien på orlov.
På orlov i Italien.
- Javel. - Javel, ja...
Giv agt!
Hvorfor de sure miner? I er lige kommet hjem fra Italien.
Jeg gætter på, I fik spist noget fantastisk mad -
- og så nogle oldsager.
Jeg tør vædde på, I drak jer fulde og mødte smukke piger.
Hvordan er der derude?
Hvorude?
Sasquatch, sønnike.
Det er ikke godt. Jeg mener, det er okay.
Det er et lortehul.
- Lad os se, hvor vi lander. - Hvornår kommer flyet?
- Om cirka 20 minutter. - Aflys det.
- Hvorfor, chef? - Jeg tager til Sasquatch med drengene her.
De er på vej mod en meget ugæstfri del af verden.
Jeg er jægersoldat, Frank.
De drenge har brug for mig.
Jeg har tilbragt den sidste uges tid -
- med at tale med fyre, som jeg vil kalde mellemledere.
Men I drenge gør det beskidte arbejde.
Efter al den tomme snak -
- er det hos jer, det rent faktisk sker.
Jeg vil gå så vidt som at sige, at I drenge er det eneste, der tæller her.
Hvis ikke det sker her, så sker det ikke.
- Ja? - Hvad sker ikke?
Det, sønnike.
Okay, tak.
Er der nogen her, der ved, hvad "det" er? Nogen som helst?
For at sikre området.
For at beskytte folket fra fjenden, så de kan fortsætte med at leve deres liv.
Okay. Tak, sergent.
Men jeg kan ikke se forskel på folket og fjenden.
De ser alle ens ud.
Jeg er ret sikker på, det er de samme mennesker.
Jeg forstår godt, det kan være svært, sønnike, men sådan er jobbet.
Jeg har et spørgsmål til.
Jeg har hørt, at man nu får medalje for heroisk tilbageholdenhed.
- Passer det? - Modig tilbageholdenhed.
Og det passer.
Ikke for at være ubehøvlet, men jeg forstår ikke, hvad fanden det skal betyde.
Det betyder, at indimellem, når I har at gøre med et oprør, -
- kan I ikke være 100% sikre på, hvem fjenden er.
I vil befinde jer i situationer, hvor I er bange og må træffe et valg.
Fordi, som sergent Ortega her ganske rigtigt har pointeret, -
- er jeres mission at beskytte folket, ikke at slå det ihjel.
Vi kan ikke både hjælpe og dræbe på samme tid.
Det er ikke menneskeligt muligt. Forstår du, hvad jeg siger?
Ikke rigtigt, nej.
Hvad er det, du har svært ved at forstå?
Det virker, som om vi er her med alle vores våben -
- for at forsøge at overbevise folk om, at vi inderst inde er venlige.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal gøre det, når hver anden af dem, -
- eller hver tredje eller tiende af dem konstant prøver at slå mig ihjel.
For jeg er marineinfanterist. Vi er marineinfanterister.
Det virker, som om de uddeler medaljer for heroisk ikke at være det.
Jeg er forvirret.
Så må du hellere se at blive afforvirret, sønnike.
AFSTEMNING
Dagen efter det afghanske parlamentsvalg, -
- som Glen havde ventet så tålmodigt på, -
- sluttede Badi Basim sig til hans hold.
Cory ville ikke sige, hvor han havde fundet ham.
Det er dit arbejde!
Han sagde, han fandt ham i telefonbogen.
Læg tasken.
Jeg gik ud fra, det var en joke.
Mit navn er kaptajn Badi Basim. Jeg skal samarbejde med general McMahon.
- Hvem? - McMahon.
- McMahon? - Ja.
Hvorfor har De ikke uniform på?
Jeg har uniformen i tasken.
Det er for farligt for mig at bære den, mens jeg går hertil fra mit hjem.
Lyn den op.
Lyn tasken op.
Min uniform.
- Hvorfor går De på arbejde? - Hvorfor har jeg et arbejde?
Går! Går hertil?
Går.
Jeg nyder at gå.
Badi! Kom indenfor.
Alle sammen, dette er min nye assistent, Badi Basim.
Han er soldat og forsker.
Han er Afghanistans nye ansigt.
Du kender Greg. Det er Cory, ham kender du. Pete Duckman.
Og vi har folk her fra Spanien, Italien og...
- Ja, sådan nogle steder. - Okay.
- Har du stemt? - Jeg ville først rapportere til Dem.
Har du ikke stemt? Du kan stemme her.
Vi har en stemmeboks her lige rundt om hjørnet.
- Valgdag. Det er spændende. - Ja.
STEM HER
Det her er vigtigt, Badi.
Den lange række mænd, der stille sjosker af sted.
Det er den stille sjosken mod friheden.
Det er små skridt, men gud, hvor er de vigtige...
Det er ligesom månelandingen. Lille skridt, kæmpespring.
Er du bekendt med månelandingen, sønnike?
- Ja. - Det er sgu ligesom månelandingen.
Ja, jeg er helt enig. Det er meget vigtigt.
- Det er det. - Ja.
- Hvad? - Der bliver endnu et valg.
Der er påstande om valgsvindel. De kommer alle vegne fra, -
- og alt peger på en latterlig sejr til Karzais side.
- Det hele virker bare dumt. - Klart.
Det er klart, der vil være nogle uregelmæssigheder.
Men et resultat er da det bedst mulige udfald. Ikke?
Tag det valgsted, hvor I er...
Der er 367 registrerede vælgere, men der er optalt 1.200 stemmer.
Det er en vittighed. Vi må have en anden runde.
Fortæl dem, hvad du sagde!
- Angående hvad? - Angående valget.
Angående opfattelsen af valg i dette land.
Jeg bemærkede bare, at folk ikke helt forstår valg.
De ser, at præsidenten er i live, så alt er i orden.
- Hvad er problemet? Hvorfor et valg? - Ja.
Men når valget kommer, vælger folket dem, deres ledere giver dem besked på.
- Ja. - For de vil ikke have hovedet hugget af.
Kan I se, hvad jeg mener?
Tak... for det.
Jeg beklager. Vi får et nyt valg.
I guder...
Det Hvide Hus tilbageholder min rapport til efter dette valg.
Jeg kan intet gøre, før præsidenten godkender min anbefaling.
Og nu siger I, det ikke kommer til at ske, før der har været endnu et skide valg?
Du har brug for en legitim partner, Glen. Og den partner er ikke Karzai.
I må forstå, at det, vi forsøger på, svarer til at skulle opdrage et barn.
Et barn har brug for to forældre.
To forældre, der elsker det og hinanden meget højt.
Det er det, det har brug for mere end noget andet.
I så fald er din kone, fru Karzai...
Jeg går ud fra, at du er faderen i dette metaforiske forhold.
Vi mistænker din kone, Karzai, for at være narkoman.
Han eliminerede sin hovedmodstander ved at sprede et ondt homoseksuelt rygte, -
- og vi er temmelig sikre på, at hans bror er en kriminel krigsherre.
Kom nu, Pat!
Det er jo en fiks idé.
Du kan bare ikke lide ham af en eller anden grund. Og seriøst...
Desuden vil jeg gerne høre, hvorfor I mener, Washington er anderledes?
Seriøst! Sig mig det!
Netop.
Det kan I nemlig ikke!
På side 74 af Et skridt ad gangen som alle andre -
- skriver Glen, og jeg citerer:
"En dygtig leder lever efter et sæt regler.
En suveræn leder ved, hvornår han skal bryde dem."
Godmorgen.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Godmorgen.
- Godmorgen. - Chef.
Matt. Du er tidligt oppe.
Javel. Vi har et problem.
Nogen har lækket Deres rapport til Washington Post.
Nej.
- Nogen har givet den til Bob Woodward. - Woodward? Nej.
Jamen du godeste! Har I fundet kilden?
Kilden?
Forfærdeligt nyt. Har I hørt det? En eller anden har lækket evalueringen.
- Forfærdeligt. - Chokerende.
- Chokerende.
- Forfærdeligt. - Chokerende.
Ja, nå...
Det vigtigste er ikke, hvem der har lækket evalueringen.
Spørgsmålet er, hvad gør vi ved det? Jeg vil give et interview på 60 Minutes.
Som Deres public affairs officer må jeg stærkt fraråde Dem det.
Det ville være dumdristigt.
Jeg synes virkelig ikke, De bør søge mediernes opmærksomhed lige nu.
Det påstås, at De selv har lækket rapporten.
Jeg byder den velkommen. Jeg har ingen trækkraft her. Forstår du det?
Vi har en præsident, der ikke er klar over, -
- at USA er i krig, og at han er krigens øverstkommanderende.
- Jeg har brug for trækkraft. - De har brug for at skære igennem.
Præcis. Lad mig skære igennem.
Jeg kan tage mig af det.
Undskyld, Simon, men hvordan vil du gøre det?
Jeg lægger en dæmper på det her.
Jeg undskylder igen, for jeg vil ikke skændes.
Og tilgiv mig, at jeg taler på Deres vegne.
Men generalen har ikke ansat mig til at lægge en dæmper på tingene, okay?
Hør, du er virkelig god til dit arbejde, -
- men det består hovedsageligt af at skrive pressemeddelelser.
Her er problemet med pressemeddelelser. Ingen læser dem, okay?
De er kedelige. Og de er fulde af lort. Alle ved, de er fulde af lort.
Ret mig, hvis jeg tager fejl, De har ansat mig til at lave støj.
Den rette slags støj. Vores... støj.
Pete.
- Chef. - Flyt de biler.
Jeg vil være sikker på, man tydeligt kan se M-ATV'erne.
- Modtaget. - De blokerer for dem.
- Denne her? - Dem begge to. Bare få dem væk.
Hej. Hvordan går det herovre? Alt vel?
- Fint. - Godt.
- Det nærmer sig. - Spændende.
Ikke for at afbryde.
Jeg ved, du har dine egne spørgsmål at stille.
Men du kunne eventuelt overveje at spørge generalen om, -
- hvor meget tid han har haft med præsidenten, siden han fik jobbet.
Okay.
Hvis du løber tør for emner eller noget.
Det var så lidt.
Ja, lækagen er uheldig. Det kan ikke nægtes.
Det er uheldigt.
Man ville foretrække at kunne gennemtænke sådan noget i den rette ro og mag.
Men denne krig er svær. Det er den.
Og præsidenten skal foretage nogle svære valg.
Hvor mange gange har De talt med præsidenten?
- Siden jeg har ledt ISAF her? - Ja.
Jeg har talt med præsidenten én gang. Over videokonference.
De har talt med præsidenten én gang på hvad, 70 dage?
Det er korrekt.
De leder de amerikanske styrker i Afghanistan, -
- og De har talt med præsidenten én gang?
- Netop. - Hvordan kan det være?
Jeg ved det ikke. Jeg går ud fra, han... har meget travlt.
Sandsynligvis.
Hvad fanden er der galt med dig, Glen?
Det ene øjeblik håndterer vi denne såkaldte lækage, det næste er du i tv, -
- hvor du presser præsidenten op i et meget akavet hjørne.
Jeg tror, du har gjort det til din mission at røvrende mig.
Dick, jeg svarede bare på de spørgsmål, jeg blev stillet.
- Jeg var fair. - Det handler ikke om at være fair.
Hvad fanden lavede du også i tv?
Hvorfor ser jeg dig i tv? Vi skal rette op på det.
Vi skal finde en måde at aflede opmærksomheden fra det.
Men nu har du tændt et bål under det! Forstår du det?
- Jeg forstår. - Nu skal du høre, hvad vi gør.
Du ringer til Bob Gates...
Vent, Dick. Du falder ud. Kan du høre mig?
Jeg hører dig. Og hold op med at kalde mig Dick!
Pis. Der er noget galt. Jeg kan ingenting høre.
Lad mig... prøve det her.
- Kan du høre mig nu? - Ja.
Der er noget galt. Vent et øjeblik, Dick.
- Åh gud. - Andy, få røven herind!
- Javel. - Jeg har et problem.
Jeg kan ikke høre ham. Han hører mig, men jeg hører ikke ham.
- Kan De høre os nu? - Jeg kan godt høre jer.
- Hvad så nu, hr. Dick? - Ja, jeg kan godt høre jer!
- Jeg beklager. - Jeg beklager, Dick.
Jeg kan ingenting høre. Andy må kigge på det, og det i en fart!
- Ja. - Det er uacceptabelt.
- Nej, vi skal snakke sammen. - Vi snakkes ved senere, Dick.
Vi er nødt til at få styr på det her.
Godt klaret.
- Mange tak. - Godt klaret.
Damer og herrer, USA's præsident.
Tak.
I aften vil jeg tale om vores indsats i Afghanistan.
Det er en ære for mig at gøre det her på West Point, -
- hvor så mange mænd og kvinder har stået vagt om vores sikkerhed -
- for at repræsentere det fineste ved vort land.
Som øverstkommanderende skylder jeg jer en mission, der er veldefineret...
- Ja, du gør. - ...og som er jeres tjeneste værdig.
Derfor har jeg insisteret på en grundig revision af vores strategi.
Som øverstkommanderende -
- har jeg besluttet, at det er af afgørende national interesse -
- at sende yderligere 30.000 amerikanske tropper til Afghanistan.
Om 18 måneder vil vores tropper begynde at vende hjem.
Det har ikke været nogen nem beslutning.
Vi har været i krig nu i otte år, og det har kostet os mange liv og ressourcer.
Debatten om Irak og terrorisme -
- har ødelagt sammenholdet om nationale sikkerhedsspørgsmål.
Efter at have oplevet den værste økonomiske krise siden Depressionen -
- fokuserer det amerikanske folk nu på -
- at genopbygge vores økonomi og få folk i arbejde herhjemme.
Hr. General.
De får Deres tropper.
Vores ven her har lige fortalt hele Afghanistan, at vi er på vej hjem!
Det er som at sige til fjenden, at de bare skal vente 18 måneder, -
- og så er vi væk!
Og han fortalte lige et auditorium fyldt med unge amerikanske soldater, -
- at den krig, de har kæmpet i de sidste otte år, -
- ikke har været andet end et kæmpe spild af tid.
Det var kraftedeme en torskedum tale!
Tak, Greg.
Nå, men I hørte ham.
Han giver os ikke alle 40.000. Vi får 30.000.
Jeg talte med forsvarsministeren. Resten må vi få fra koalitionspartnerne.
Vi skal vist til Europa, drenge. Så pak jeres...
Jeg ved det ikke! Pak, hvad end de går med i Europa.
Speedos og sådan noget! Willy.
Verdensscenen.
Det har altid undret mig, at en mand kan gå fra at se på et kort over -
- lad os sige Helmandprovinsen -
- til at befinde sig i Europa og forsøge at overbevise sine allierede om, -
- at hans skøre drøm også er deres skøre drøm.
- Bonjour, hr. General. - Tak.
Goddag.
I morgen eftermiddag har De forelæggelsen på L'École militaire.
Og middag med forsvarsministeren.
Det er i øvrigt en gallamiddag.
Bare så De er forberedt. Det bliver stort.
Møder i overmorgen. Ingenting om aftenen.
- Og så til Berlin. - Ja.
Nu skal I høre. Obama er i København i aften.
De spørger, om De har tid til at mødes på Air Force One i morgen tidlig.
Præsidenten vil mødes med Dem.
Nu vil han mødes. Sikke en nar.
Kan De det, chef?
Vi kunne flyve til København klokken seks.
Præsidenten er på landingsbanen kl. 8.30.
Du styrer min kalender. Du fortæller mig, om jeg kan.
Vi kan have Dem tilbage i Paris først på eftermiddagen, -
- alt efter hvor meget tid, I har brug for. Jeg kan flytte møderne.
Kan I se det derude? Det kalder jeg skumring.
Så er det fandeme slut med arbejdet.
Chef, er De okay med det?
Selvfølgelig. Vi er ikke i krigsområdet. I har fortjent det.
Har De hilst på Deres kone? Hun tjekkede ind i morges.
- Hun venter på Dem på Deres værelse. - Pis. Ja, det må jeg hellere.
- Hvilket værelse har jeg igen? - 517.
- Fem-syv-et. - Fem-et-syv.
- Stop, kom! - 517.
Fem-et-syv.
- Hej, chef. - Willy.
- Hej, skat. - Hej.
Undskyld, jeg blev forsinket.
Præsidenten vil mødes med mig i morgen, -
- så vi har forsøgt at fastslå, om vi kan imødekomme hans anmodning.
Jeg lader jer være alene. Jeg... er lige inde ved siden af.
Tak, Willy.
Vi er i Paris.
Ja... Forhåbentlig når vi at se nogle seværdigheder.
Ja, jeg får Cory til at finde noget tid.
- Gør, hvad du skal. Jeg er her for dig. - Ja?
- Hvordan har Tim det? - Han har det godt.
Jeg skulle hilse. Han har fået en ny kæreste.
Ja, jeg kan lide hende. Hendes far underviser sprog i Leavenworth.
Hun er sød. Du vil kunne lide hende.
Nå men...
Jeg synes, det er fantastisk, at du skal mødes med præsidenten.
Du må være spændt.
Hej, Glen. Har du noget imod, jeg flyver med?
Jeg skal mødes med præsidenten. De sagde, du var på vej derover.
Okay, Pat. Mit fly er dit fly.
- Lad, som om du er hjemme. - Tak, Glen.
Alt efter, hvor langt mødet bliver, -
- er vi tilbage i Paris senest kl. 14, og så direkte til L'École militaire.
Min uniform bliver krøllet på flyveturene. Jeg får brug for et bad.
De kan få fire timer med præsidenten.
Bliver det kortere, kan vi køre til hotellet.
Dette er blot løsningen, hvis det kommer til at knibe med tiden.
- Kan vi rykke L'École militaire? - Nej.
Vi har gallamiddagen bagefter. Det er for tæt.
Tag camouflageuniformen på i eftermiddag. Generalen direkte fra slagmarken.
Lige efter kamp er det ikke nødvendigt med et bad.
- Godt. - Ja.
Det kan jeg lide.
Sørg for, at Willy har min camouflageuniform.
Noget, præsidenten kan snakke om.
Hvordan går det, Glen?
Den var værre, hvad?
Intet ved krig er let, Pat.
Hørt.
Selv om jeg gætter på, at du trivedes bedre i Irak.
En soldat, der ledte soldater.
Soldater over dig, soldater under dig. Blot en boble af soldater.
Som der var styr på... For sådan skal det være.
Krig er kaos, så hæren er nødt til at være det modsatte af kaos.
Nu befinder du dig i den virkelige verden, -
- hvor det handler om civile, som ikke giver nogen mening.
Jeg kan ikke tillade mig. At noget ikke giver mening.
Liv afhænger af det.
- Selvfølgelig. - Ja.
Absolut.
Og man kan ikke leve i boblen for evigt.
Man må stige efter evne.
Hvad er det, du vil, Pat?
Hvordan tror du, det her ender?
Simpelt. Enten vinder vi, eller også taber vi.
Jeg ved ikke.
Jeg er bange for, det er noget fis.
Vi vandt alt, hvad vi kunne vinde, de første seks måneder.
Siden la har vi lavet rod i det. Det kan der ikke laves om på.
Du er her ikke for at vinde.
Du er her for at rydde rodet op.
Du får dine 40.000 tropper.
Få dem derind. Få styr på din PowerPoint forelæggelse.
Flyt nålen lidt. Vis grafer, der peger i den rigtige retning.
Det er alt, hvad du skal gøre.
Det er sådan, det slutter bedst for dig.
En stak lovende grafer.
Eller en stak grafer, der ser mere lovende ud end de forrige.
Enten det, eller du bliver fyret.
Så kan du sige "Hvad sagde jeg?", når det går helt galt, -
- løber ud i sandet, eller... hvordan det her nu ender.
Der bliver ingen parader, når det her er slut.
Det var rart at snakke.
Alle sammen. Hvordan har I det?
Godmorgen. Det er godt at se jer igen.
- Godt at se dig. Flot slips. - Tak.
Hvordan går det?
- Godmorgen, Godt at se Dem. - Pas på dig selv.
- Godt at se Dem. - Vi ses snart.
- Hr. Præsident. - Godt at se Dem, hr. General.
Jeg beklager, vi er bagud i tidsplanen.
Jeg ville gerne have snakket sammen, men jeg er nødt til at flyve.
Så... okay.
Smil til kameraerne.
Okay.
Pas på Dem selv.
- Pat. Lad os komme af sted. - Javel.
Vi snakkes ved snart. Okay?
Man kunne sige, at den primære årsag til, at visse generaler er så glade for krig, -
- er, fordi det kun er i krig, de føler sig rigtig vigtige.
Kun i krig føler de sig tæt på magtens centrum.
Kun i krig føler de den varme glød af andre folks opmærksomhed.
Godaften, hr. General.
Opmærksomhed fra folk som mig.
Ved I hvad? I ser begge godt ud.
Jaså?
Før de bliver opslugt af kaosset derinde -
- vil jeg gerne introducere Dem for Sean Cullen.
Han skriver for Rolling Stone. Han skriver på den artikel om Dem.
Han kommer til at følge med.
Tak, fordi jeg må være med. Det er en stor ære.
- Rolling Stone? - Ja.
Bare sørg for, jeg kommer på forsiden.
Tja, valget er mellem Dem og Lady Gaga.
Kom os begge i et hjerteformet badekar. Rosenblade. Jeg vil gerne dele.
Glen, hold nu op.
Seriøst. Anbring mig på forsiden.
Her sidder vi. Der sidder chefen og fru chef.
Her sidder jeg. Og du er her.
Hvor sidder jeg?
Du må være ved et andet bord. Led videre.
Seriøst?
- Undskyld. - Ja?
Undskyld mig. Jeg tror, De sidder på min plads.
Hej. Jeg beklager. Godt at møde dig.
Min kære.
Tak. Hej.
Hr. General, Tom Howard.
Jeg er den amerikanske forsvarsattaché her i Paris.
Godt at møde dig. Dette er min kone.
- Rart at møde Dem. Nyder De Paris? - Ja, meget. Her er smukt.
Ja, ikke? Har De nået at se nogle museer?
- Louvre? - Jeg tror, vi får for travlt.
Men jeg har gået rundt, mens Glen har været til møder, og...
Hvor er her bare smukt.
Jeg syntes, det gik godt på L'École militaire.
Jeg nåede ikke at præsentere mig dér.
Men der var nogle spændende mennesker der i dag.
Jeg vil med glæde fortælle Dem, hvem der er hvem, hvis De får tid...
- Tak, men jeg har en stram tidsplan. - Selvfølgelig. Det er klart.
Jeg kan præsentere Dem for dem her.
Nej, mit hold og jeg har styr på, hvem der er hvem. Ellers tak.
Cory, hvor er Badi?
Det ved jeg ikke. Han var her tidligere. Han skulle have siddet ved siden af Dem.
Jeg tænkte, det var bedst, hvis De og jeg fik mulighed for at snakke, -
- så jeg byttede plads med Deres kollega. De har en meget stram tidsplan.
Hvad sagde du, du hed?
Tom Howard.
Hvad tror du, formålet med denne middag er, Tom Howard?
Den er for at ære Dem, hr. General.
Forkert. Denne middag er for Afghanistan.
Vi befinder os her i aften, fordi vi er i krig i Afghanistan.
Og fandeme om du ikke er så fræk at kyle den eneste afghaner væk fra mit bord?
- Jeg beklager. - Lad mig sige dig, hvad du skal gøre.
Du går hen og planter din røv, hvor det var meningen, den skulle plantes, -
- og så beder du Badi høvle sin røv tilbage hertil!
Hvordan lyder det, Tom Howard?
Jeg beklager.
Frue.
Undskyld mit sprog.
- Det er fint. - Chef?
Jeg er ret sikker på, at den afghanske ambassadør her er fra Afghanistan.
Hr. General.
- Hr. General. - Flot.
Jeg ønsker ikke, at denne middag skal være akavet for Dem, hr. General, -
- så jeg vil straks sige, at vi agter at give Dem -
- vores andel af de tropper, De har anmodet om.
Tyskerne bliver næppe så nemme.
Jeg tror, de er tilbøjelige til at trække sig helt.
Og jeg bør tilføje, -
- at jeg ikke ønsker, De skal tro, at Frankrig er nem.
Dette må være den sidste indsats, ikke? Vi kan ikke blive i Afghanistan for evigt.
Nej, det kan vi ikke. Derfor vil jeg vinde.
Tak.
Det var sært.
Er det at skrive en biograf noget... De ville overveje? Eller...
Selvfølgelig. Det ville jeg helt klart...
Det er et fascinerende emne. Bogen ville stort set skrive sig selv.
Vi får måske problemer med at komme til Berlin i morgen.
Denne vulkan på Island... De aflyser alle fly på grund af askeskyen.
Vi har et fly.
Skyen er enorm. Intet letter. De indstiller al lufttrafik.
Vi har fri i aften, ikke?
Hvad er planen? Fortæl mig, vi skal drikke.
I dag er Jeanies og min 30 års bryllupsdag, så...
Vi skal ud at spise.
Kun jer to?
Ja.
- Det gør ikke noget. Jeg har moret mig. - Godt.
Vi kommer igen, når alt er tilbage til det normale.
Selvfølgelig.
Vi er sammen.
- Ja. - Det er virkelig noget særligt.
Forleden dag regnede jeg ud, -
- at vi har tilbragt mindre end 30 dage om året sammen -
- i de sidste otte år.
Og... jeg tænkte, at det er interessant, -
- hvordan tingene udvikler sig.
Hvis ikke vi var gået i krig...
Hvis 11. September ikke havde fundet sted, -
- hvis ikke vi var blevet angrebet og var gået i krig, -
- ville jeg nok stå og grille et eller andet i vores baghave lige nu.
Men den 11. September skete.
Ja. Det ved jeg godt. Undskyld.
- Det var ikke for at gøre dig ked af det. - Hvorfor tænker du på det?
Det gør jeg heller ikke, det lover jeg.
Det gør du. Du regner dage ud.
Du sagde, du satte dig ned med en kalender og regnede dage ud.
Ja, det er sandt. Men jeg gjorde det kun, fordi jeg var stolt af dig, skat.
Og jeg er også stolt af mig selv.
Ja, jeg er også stolt af mig selv.
Ikke?
Skat.
Nej, skat, se på mig.
Det skal nok gå alt sammen.
Det ved jeg godt.
Ja, alt...
Alt er okay.
Ja.
Obama er ikke en leder. Han er en taler.
Han erobrede hele verden med sin "Ja, vi kan".
Men virkeligheden er "Nej, vi kan ej".
Vi kan ikke klare Irak.
Han siger højt og tydeligt, at vi ikke kan klare Afghanistan.
Vi kan ikke klare Guantanamo.
Hvor skal vi ellers anbringe alle de skiderikker?
Han er en suveræn taler.
Han har solgt os en dobbelt negation.
Ja, vi kan ikke gøre ting.
Er det måske ikke en dobbelt negation?
Nej, men jeg forstår, hvad du mener.
Se, hvem der kommer!
Godaften.
- Hej. - Godaften, fru chef.
Sådan!
Chef og fru chef, derhenne.
- Drik! - Nej, nej.
- Drik. - Ned med det.
Tillad mig at gentage, hvilket privilegium det er.
De må være meget stolt.
- De må være meget stolt af ham. - Ja, det er jeg.
- Sådan! - Ja!
Kom så, Pete!
Kom så! Dit navn står herpå.
Jeg har altid elsket den skiderik!
- Vi flyver ikke til Berlin i morgen. - Hvad?
De giver os ikke tilladelse til at flyve til Berlin.
USA! Alle sammen!
USA!
Det er latterligt. Det tager ét telefonopkald.
"Hallo, de vil ikke lade os flyve. Kan I fikse det?"
"Nej, monsieur. Stor vulkan. Ikke lette."
"Det er general McMahon, vi snakker om her."
"General Glen McMahon?
Hvorfor sagde De ikke det? Pardon, selvfølgelig kan I lette."
- Hvor svært er det? - Tro mig, jeg har ringet.
Vi er det amerikanske militær, for fanden. Vi har opfundet stort set alt!
Nu fortæller en idiot i Bruxelles os, at vi ikke kan flyve vores flyvemaskine -
- på grund af en vulkan i Grønland. Hvad skal vi så gøre?
Vente på, at den holder op med at være i udbrud?
Det er ikke en situation, jeg har prøvet før.
Jeg beder jer om lidt tålmodighed. Jeg har måske lige løst vores problem.
Jeg ved ikke, hvorfor de fyre slappede så meget af foran mig.
Eller hvorfor Glen tillod det.
Jeg kan kun forklare det med hybris.
De syntes, de var de vigtigste fyre i verden -
- med de vigtigste jobs.
Måske antog de, at jeg fandt dem lige så fantastiske, som de selv gjorde.
Hvad skriver du?
Du skriver hele tiden. Jeg bryder mig ikke om det.
Måske mente de bare, de kunne gøre, hvad de ville.
Jeg er forfatter. Jeg skriver.
Sørg for, jeg kan lide det, du skriver.
Lad os sige, vi har ti oprørere.
KLARGØR - AFVENT - BYG
Lad os så sige, man dræber to af dem.
Hvor mange oprørere er der så tilbage?
Det logiske svar er selvfølgelig otte.
Otte. Ikke sandt? Ikke sandt?
Forkert!
I denne situation er ti minus to lig 20.
Lad os sige, at de to oprørere, man lige har dræbt, -
- hver havde seks venner eller brødre, eller noget i den retning, -
- der er på nippet til at tilslutte sig oprøret.
De overvejer det her oprørshalløj:
"Det virker interessant. Men af en eller anden grund er det ikke lige mig."
Men... så dræber man deres ven.
Dermed har man så taget beslutningen for dem.
De ubeslutsomme venner er nu blevet til fjenden.
Ja.
Derfor, når man taler om oprørsbekæmpelse, -
- giver ti minus to... altså 20.
Ja, frue?
Hr. General, USA invaderede Afghanistan -
- på grund af al-Qaedas angreb den 11. September.
- Det er korrekt, ikke? - Jo.
De har nu talt i 45 minutter...
- Højere! - Hvor er... Tak.
Tak.
De har nu talt i 45 minutter, -
- og i al den tid har De kun nævnt al-Qaeda én gang.
Deres egen vicepræsident har opfordret til -
- en enklere og mere begrænset tilgang til terrorbekæmpelse, -
- som går ud på at lamme -
- de kun lidt over 100 al-Qaeda-kæmpere, der stadig befinder sig i Afghanistan, -
- for igen at kunne koncentrere sig om det, der startede krigen i sin tid.
Deres analyse af oprøret -
- synes at antyde, at der ikke findes et monolitisk Taleban.
I er spredt ud over hele landet.
I kæmper 1.000 forskellige kampe mod lokale oprørere, -
- hvis ideologiske holdning synes at være, -
- at de ikke vil have soldater i deres landsbyer.
Og De må da vide, hr. General, at det er en krig, I aldrig kan vinde.
Med al respekt, frue. Jeg må erklære mig uenig.
Jeg er overbevist om, -
- efter at have rejst over hele landet, -
- hvor jeg har talt med mennesker fra mange forskellige samfundslag, -
- at det, disse mennesker ønsker, er det samme, som De og jeg også ønsker.
Frihed, sikkerhed, stabilitet, arbejdspladser.
Vi gør fremskridt her. Reelle fremskridt.
Men der er stadig mange udfordringer.
Alt det forstår jeg godt, hr. General.
Og lad mig sige ganske ærligt, -
- at jeg ikke sætter spørgsmålstegn ved Deres gode hensigter.
Jeg har lyttet til Dem her til morgen, og... jeg tror, De er et godt menneske.
Det gør jeg.
Det, jeg sætter spørgsmålstegn ved -
- er Deres tro på Deres evne til at levere disse ting, De beskriver.
Jeg sætter spørgsmålstegn ved Deres tro på Deres idealers kraft.
Altså...
Det, jeg prøver at sige, -
- og jeg undskylder, hvis det lyder uhøfligt...
Men jeg sætter spørgsmålstegn ved Deres selvfølelse.
Nej, det er... i orden.
Jeg værdsætter Deres kommentar.
Det gør jeg.
Men jeg har arbejde, jeg skal udføre.
Det forstår jeg. Og jeg har også et arbejde.
Og det forsøger jeg at gøre.
Som repræsentant for den tyske befolkning -
- er det mit job at sikre mig, at de personlige ambitioner -
- hos dem, der skal tjene min befolkning, holdes i ave.
De har dedikeret hele Deres liv til at gå i krig.
Og for Dem er situationen i Afghanistan -
- kulminationen på Deres årelange træning, Deres årelange ambitioner.
- Det her er det store øjeblik i Deres liv. - Altså...
Det ville derfor være forståeligt, hvis De skulle have -
- et ønske om at gøre Deres øjeblik glorværdigt.
Dog er det mit job at sikre mig, at Deres personlige ambitioner -
- ikke er det rene blændværk, -
- og at de ikke medfører en uacceptabel omkostning for alle andre.
- Skat, er du okay? - Jeg har det fint.
Vær sød ikke at lukke af.
Det er vores sidste dag sammen.
Vær her med mig.
Et øjeblik. Tak.
Jeg har lige fået en e-mail fra Gates. Både godt og skidt nyt.
Han har talt med den tyske forsvarsminister, og vi får tropperne.
Den der skøre kælling... dame var blot en trist stemme i mængden.
Den dårlige nyhed er, at de ikke må forlade basen.
Hvad end det betyder.
Men de sender tropperne. Så vores arbejde her er vel gjort.
Chef?
Jeg troede engang, at mænd blev gråhårede, fordi de havde stressende jobs, -
- der krævede stressende beslutninger.
Nu tror jeg, det sker, når mænd kan mærke i deres knogler, -
- at deres livs store øjeblik måske ikke bliver så stort, som de håbede på.
Når den virkelige verden begynder at snige sig ind på dem.
Det, der adskiller de troende som Glen fra alle andre -
- er deres evne til at lukke den virkelige verden ude.
Nogle kalder den slags for sindssyge.
Velkommen til Operation Moshtarak.
Vi tager Helmandprovinsen, d'herrer.
Moshtarak bliver den største operation, vi har gennemført, siden krigen startede.
Så der kan næppe herske tvivl om, at den er vigtig.
Hele denne provins har været et problem siden dag ét.
Så dette bliver en endelig test for os.
Og den starter lige her i Marja.
Hvis vi anbringer hold her og her i aften, kan vi opsætte vores blokader -
- og forhåbentlig skabe plads nok til marineinfanteristerne.
Ifølge vejrudsigten skal det være i aften. Ellers skal vi vente en uge til.
Jeg vil have Karzais godkendelse. Ring ham op.
Modtaget.
Hvorfor disse punkter?
ISR fortæller os, at der stadig er bevægelse i disse områder.
Vi formoder, at dem, der ikke er fjender, er rykket videre eller gået i skjul.
Alle i byen er informeret om det.
- Må jeg spørge om noget? - Fyr!
Jeg er med på Marja, men jeg har ikke helt forstået, -
- hvorfor De sender drengene til Nawzad og Musa Qala.
Der er intet derude.
Jeg har ikke helt forstået, hvad De forsøger at kontrollere dér.
Ud over ingenting.
Ser du kortet her, Frank?
Det her.
Det er det rod, jeg er nødt til at rydde op i.
Vi har været så venlige at planlægge denne operation, -
- så det ikke ser ud, som om vi er her for at gøre det, du ikke kunne gøre.
Men det er faktisk det, der sker.
Så Frank...
Selv om jeg sætter stor pris på dine bemærkninger... for det gør jeg...
Du skulle nødig tro, jeg ikke gør det, for det gør jeg.
Så ville jeg også sætte stor pris på, hvis du tog et godt stort skridt bagud -
- og lod mig få det her pis på plads.
Ikke?
- Hvad? - Han tager den ikke. Han er forkølet.
- Fortalte du, hvad det drejede sig om? - Ikke helt.
- Jeg sagde, det var vigtigt. - For satan.
- Ring op igen. Jeg taler med dem. - Modtaget.
Jeg giver jer grønt lys, så snart jeg selv får det.
- Javel. - General McMahon her.
Hallo, hvem taler jeg med? Det er general McMahon.
Jeg skal tale med præsident Karzai. Det haster.
Det forstår jeg, men jeg må tale med ham. Er han vågen?
Godt. Viderestil mig til ham.
Hvad har han ikke? Hvilken verdensleder har ikke en telefon på soveværelset?
Har han en mobil?
- Har du prøvet? - Telefonsvarer.
Hvad?
Sig til ham, han skal tænde for den igen. Kom nu!
Det er... Jeg kan ikke...
Fandens også! Jeg kommer derhen.
Det gør jeg nu. Jeg laver en aftale.
Ja?
- Kom ind, hr. General. - Hr. Præsident.
Sid ned.
Sid endelig ned!
- Hvordan går det? - Fint.
- Jeg har forsøgt at kontakte Dem. - Ja, jeg beklager. Jeg har det ikke godt.
Det forstår jeg godt. Sagde de, det hastede?
De ved, hvordan alting er heroppe på toppen, hr. General.
Alle siger, det haster med alt muligt hele tiden.
Alt er vigtigt. Men det er der jo ikke noget, der er.
Der er aldrig noget, der ikke kan vente til næste dag.
Det her er vigtigt.
Vi ønsker at iværksætte Operation Moshtarak i nat, -
- og jeg ønsker Deres officielle samtykke.
- Virkelig? - Ja.
- Hvorfor? - Missionen er Deres.
- Er den? - Ja.
Jeg er aldrig blevet bedt om at godkende en mission.
Det må der laves om på. Denne mission behøver Deres samtykke.
For at vinde Helmandprovinsens tillid skal det opfattes som Deres idé.
Ikke for at være ubehøvlet, hr. Præsident, -
- men det er absolut nødvendigt, at De indtager en ledende rolle her.
Vi kan ikke vinde det her alene.
Uden deres involvering -
- bliver vores tilstedeværelse her aldrig andet end en fremmed besættelse.
Dette er Deres krig. For Deres land. Deres folk.
Igen skal jeg beklage...
Men De er nødt til at opføre Dem som en leder.
Men jeg opfører mig da som en leder.
Jeg er utilgængelig.
Jeg er lige så utilgængelig for Dem, som Deres egen præsident er.
De har mit samtykke, hr. General.
Vi ved begge, det ikke er mig, der skal give det, men...
Tak, fordi De har inviteret mig til at tage del i det store skuespil.
Og held og lykke.
Jeg ønsker Dem stor succes.
Held og lykke i nat, Glen.
Hvem har fortalt dig om i nat?
Jeg mener bare... Hvad end du nu skal lave i nat...
Held og lykke med det.
Rend mig i røven, Pat.
Glen?
Hvad?
Jeg vil gerne sige undskyld.
Forleden sagde jeg, der ikke kom nogen parade til sidst.
Jeg tog fejl. Det var en smart bemærkning.
Jeg syntes, det var en fyndig måde at afslutte samtalen på.
Der skal nok blive tusindvis af parader.
Tusindvis af dem over hele Amerika.
Men ingen af dem bliver for dig.
Det var også fyndigt, men det var sandt.
Rend mig!
Modtaget.
Hvad gik det ud på?
Ikke noget. Afgang til Kandahār. Vi har en krig, vi skal vinde.
Okay, hør her.
Nu bliver det svært.
Jeg vil ikke lyve for jer.
Det bliver svært.
Det bliver den sværeste mission, I nogensinde vil opleve.
Nu er det alvor.
Marja er taleban-område. Der vil være vejsidebomber overalt.
Deres bedste mænd er der.
Og de er forberedte.
De ved, vi er på vej, d'herrer.
De har vidst, vi var på vej, i ugevis. Så gør jer ingen illusioner.
Det bliver slemt.
Vi kommer til at miste mænd.
Jeg vil ikke lyve for jer. Vi kommer til at lide tab.
Men hvis I holder hovedet koldt...
Hvis I stoler på jeres evner...
Hvis I stoler på jeres kammeraters evner, -
- så skal I nok komme igennem det!
Jeg stoler på jer!
Jeg ved, hvem I er!
I er stolte medlemmer af den allerbedste kampstyrke, -
- verden nogensinde har kendt. Husk på det!
Husk det og vær stolte! Er I med?
Er I med?
Sådan.
Hvis I ønsker det, vil jeg bede denne præst om at bede for os.
Tak, kaptajn.
Lad os bede.
Almægtige Gud, disse marineinfanterister forbereder sig til kamp.
Vi beder til, at din Helligånd vejleder dem.
Som du lod Jerikos mur falde, -
- som du kastede din vrede over filisterne, -
- som du knuste hittitterne -
- og bragte hævn over alle de retfærdiges fjender, -
- så hold din mægtige hånd over disse mænd og sørg for, at de sejrer.
Vær med dem, almægtige Gud...
Afgang.
Hvad tænker du på?
Lad os se, hvordan det her går.
- Det uløselige problem. - Kan nogen løse det, så er det dig.
- Du smadrer dem. - Ja.
Du er en dræbermaskine.
Du er terroristjægeren.
Husker du det?
Du er Big Glen.
Du er Glenimal.
Tak, general.
Hvem er sulten? Jeg vil æde den skiderik.
Jøsses, mand.
Farrenberg.
Ryk.
- Kontakt ved frontlinjen! - Ryk! Ind til væggen!
- Farrenberg. - Ikke for tæt. Væk fra væggen. Nu!
- Pis! - Derovre, kl. 12!
Cole!
Han er ikke kombattant, før jeg ser et våben.
Pis! Tror du, den nigger løber morgentur?
Okay. Vi tager over til det hus derovre.
Vi skal nok finde ud af det. Cutter, Song, Carroll og Trey...
Ryk derover og få os ind. Vi dækker jer.
De afghanske tropper rykker ind først.
- Trey! Tag de to mænd med. Forstået? - I to, op! Ryk for helvede!
Ryk ind.
Kom så! Af sted!
Fri bane.
Få det våben op, nu.
Vi gør klar til at rykke.
Kom så!
Kom nu. Ryk, for helvede!
Zah, zah, zah, din røv! Dit fede svin!
Ryk, for helvede!
Ryk!
Til højre!
- Fri bane! - Til højre!
Alt er frit!
Okay. Af sted, Farrenberg!
Af sted!
Okay.
Hør her. Vi skal op på taget og finde ud af, hvad vi har med at gøre.
Cutter, Cole, I kommer med mig.
- Resten af jer bliver her. Forstået? - Ja.
Jeg kommer nu!
Bevægelser kl. 12.
Omkring 300 meter væk er der to mænd på et tag.
- Er de bevæbnede? - Det ved jeg ikke.
- Simpelt spørgsmål. Ser du et våben? - Nej. Du spurgte, om de var bevæbnede.
- Svaret er, at det ved jeg ikke. - Det er de tydeligvis.
- Hvorfor render de ellers rundt? - Aner det ikke. Jeg fatter ikke de folk.
Vi er nødt til at se våben.
- Er du ramt? - Pis!
- Jeg er ramt! - Hvor?
Øjnene.
- Kan du åbne dem? - Hvad sker der?
- Ikke noget. Han har fået noget i øjnene. - Drenge!
- Cutter, kom herhen! - Pis!
Det er bare vand.
Giv os... Giv mig 203'eren.
- Trey, hold dig i ro! - Giv mig det skide våben!
Ortega! Hvad sker der deroppe? Hvad fanden sker der?
Dække!
Pis.
For kort!
Pis.
Igen!
- Kort! - Jeg ved det.
Én til!
Sådan!
Godt gået, Cole.
Godt skudt, drenge.
- Farrenberg, er du ramt? - Nej.
- Er du ramt? - Jeg har det fint. Fuck.
- Fuck det! - Cole, hvor skal du hen?
- Hvor skal du hen? - Skrid!
- Korporal, hvad sker der? - Hvor skal du hen?
- Hold kæft! - Cole! Kom tilbage!
Cole, hvad fanden? Hvor skal du hen?
Hvad skal du?
- Fuck, Cole! - Kom tilbage, Cole!
Cole!
Det går langsomt. De er i et område med vejsidebomber.
1. Og 2. Deling er under beskydning. 2. Deling anmoder om assistance.
- Fortæl mig noget godt. - Jeg prøver. Jeg opfanger ikke meget.
Jeg vil ikke se ordene "rent kaos" i morgendagens nyheder.
Tænk ikke på overskrifterne.
Der er civile tab.
Der er civile tab i den sydøstlige del af byen.
Det er drengene fra Sasquatch.
Cutter, find ud af, hvem de er. Jeg vil vide, hvem fanden de er.
- Hvordan? - Få en afghaner til at spørge dem.
De røvhuller taler pashto. De afghanske tropper taler ikke pashto.
Bare find ud af det.
For helvede...
Cutter laver lort i den derude.
- Hvad så? - Han kendte ikke skurkene.
De beslaglagde hans hus. Han kunne intet stille op.
Det er sgu løgn. Vi kastede foldere ud. Han burde være væk. Hvorfor er du her?
Hvor skal han tage hen? Han har ingen kone. Han vil ikke efterlade sine geder.
Han siger, det er sandt. Gennemsøg hans hus. I finder ingen våben.
Vent... Farrenberg?
- Ja, jeg er her! - Kom her!
Vi giver denne mand nogle penge.
- Mener du det? - Ja.
Giv mig... Luk tasken op.
- Hvor meget er det? 2,5? - Ja.
Giv mig ét af dem.
Mit navn er general McMahon. På vegne af koalitionsstyrkerne -
- vil jeg undskylde for de tab, I har lidt her i dag.
De penge, sergent Ortega har givet dig, kan ikke bringe din familie tilbage.
Men forhåbentlig kan du genopbygge noget, for det er det, det her handler om.
Vi vil skabe den sikkerhed, der skal til, for at leve et langt og rigt liv.
Veje og skoler og så arbejdspladser, -
- så I kan forsørge jeres familier og få mad på bordet.
Talebanerne giver jer ikke jobs.
Talebanerne er her ikke for at hjælpe jer. Kun vi kan hjælpe jer.
I Amerika siger vi:
"Man kan ikke lave en omelet uden at slå æg i stykker."
Jeg forstår godt, det indimellem kan være svært at se den hjælpende hånd, -
- med alle våbnene, de mærkelige mænd og al rodet.
Men jeg kan forsikre jer om, at dette er den hjælpende hånd.
Dette er den hjælpende hånd.
Ja.
Han kan godt lide veje og skoler, men når I er væk, vil de stå tilbage uden noget.
Og for hver dag, I tilbringer her, bliver det værre, når I rejser igen.
Så vær venlige at rejse nu. Vi beder jer.
Jeg forstår godt jeres bekymring. Det gør jeg virkelig.
Det er derfor, vi gør alt, hvad vi kan, for at bringe fred -
- og for at oplære jeres egne afghanske styrker.
Så de kan sørge for jeres sikkerhed -
- langt ind i fremtiden.
Vær venlige at rejse nu.
Dragonfly, her er Spartan To. Vi er klar til at rykke.
Giv dem helvede, drenge!
Slå de svin ihjel! Æd dem op!
MYTE & MAGI OMKRING MODERNE LEDELSE
Jøsses, Willy. Hvad er klokken?
Det er mig, chef. Undskyld, jeg vækkede Dem.
Vi har et problem.
Rolling Stone-artiklen er kommet ud, og den er slem.
Der står, vi bagtaler vores præsident.
Og vores vicepræsident.
At vi ikke har vores koalitionspartneres støtte.
Og at vi er skidefulde i hele Europa.
I bund og grund en forpulet druktur i hele Europa.
Jeg ved ikke engang, om vi juridisk kan gøre noget ved det.
Der er ikke noget af det, der er usandt.
Hør, jeg ringer til redaktøren og hører, -
- om de kan gøre noget. Jeg ved ikke, hvad det skulle være.
Rent ud sagt ser det ikke godt ud.
Det ser virkelig ikke godt ud. Vi må forsøge at begrænse skaderne.
Drenge... Er det virkelig så slemt?
Jeg mener, det er uden tvivl farverigt, -
- men det er Rolling Stone, okay? Det er moderne.
Og I... er operatørerne.
I rykker ud og løser lortet på den hårde måde.
- Ja, Little, din idiot, det er så slemt. - Det har hele tiden været en dårlig idé.
Hvorfor du skulle søge opmærksomhed på den måde...
- Simon, gider du holde kæft? - Jeg holder ikke kæft!
Det her er dit rod. Du satte det i gang.
Du inviterede Cullen indenfor. Du rådførte dig ikke ordentligt med mig!
Rådførte jeg mig ikke med dig? Seriøst? Vi diskuterede det da!
Giv mig hans nummer.
- Hvis nummer? - Den Cullen-nar. Giv mig hans nummer!
- Jeg giver dig ikke hans nummer. - Hvorfor ikke?
Fordi du opfører dig sindssygt!
Synes du, det her er sindssygt? Synes du, det her er sindssygt?
- Peter! Slap af! - Du kan selv slappe af!
Duckman!
Jeg pander dig ned, hvis ikke du slapper af.
Det ville jeg gerne se, du gamle. Kom bare an!
Tag den med ro, drenge.
Jeg tror, jeg er færdig.
Så -
- gør mig en tjeneste...
Vær søde ved hinanden.
- Javel. - Javel.
DOBBELT SOMMERUDGAVE
OBAMAS GENERAL HVORFOR HAN TABER KRIGEN
Dick.
Glen.
Præsidenten vil se dig i DC.
Tag et fly i eftermiddag.
- Okay. - Okay.
Andy.
Badi.
Okay. Lad os komme af sted, Willy.
Træd af.
- Har De brug for noget, chef? - Nej. Tak, Willy.
Er De sikker på, De ikke vil have, jeg tager med Dem?
Jeg klarer mig, Willy.
- Tak. - Okay.
Så fik Glen endelig sit møde med præsidenten.
En fyring var måske ikke lige det, han gerne ville mødes om...
Men... man kan vel alligevel sige, han fik skrevet historie.
Det var ret spændende for mig.
Jeg havde håbet, at min artikel -
- kunne have gjort en forskel, men det gjorde den nu ikke.
Det blev bare endnu en kendis-taber-ansigt-artikel.
Det havde været rart, hvis den efterfølgende diskussion -
- havde handlet om den fejlslagne oprørsbekæmpelse -
- og om, hvorfor vi er så vilde efter hele tiden at være i krig, -
- eller om, at vores handlinger måske bare skaber flere fjender, -
- selv om vores hensigt er at sikre Amerikas sikkerhed.
Det havde været rart, hvis en vigtig person havde spurgt, -
- hvad alt dette siger om os.
Men det eneste spørgsmål, folk var interesseret i at stille, var:
"Hvorfor fanden snakkede Glen McMahon med en Rolling Stone-journalist?"
Hvilket unægteligt er et godt spørgsmål.
Men hvad gør vi så til syvende og sidst i mangel på reel selvransagelse?
Vi fyrer selvfølgelig Glen og ansætter en ny.
Og den nye mand på posten -
- var Bob.
INSPIRERET AF BOGEN "THE OPERATORS" AF MICHAEL HASTINGS
Tekster af: Anna J. Christiansen